LOS ANGELES ÅR 2029
Tre milliarder menneskeliv endte den 29. august 1997.
De overlevende efter atomkrigen kaldte krigen "Dommedag".
De skulle opleve et nyt mareridt: Krigen mod maskinerne.
Skynet, maskinernes hovedcomputer, sendte to terminatorer til fortiden-
-for at dræbe menneskenes oprørsleder.
John Connor, min søn.
Den første terminator skulle dræbe mig i 1984.
Før John blev født. Den mislykkedes.
Den anden skulle dræbe John, mens han endnu var barn.
Ligesom sidst sendte oprørerne en enlig kriger ud-
-for at beskytte John. Spørgsmålet var, hvem der nåede ham først.
DOMMEDAG
KORREKT STØRRELSE
Giv mig dit tøj, dine støvler og motorcyklen.
Du glemte at sige "be om".
Træk den ud!
Tag den!
Du skal ikke hugge hans kværn. Stå af eller jeg skyder.
Det er alvor!
Vogn 31-D her.
Tjekker et el-problem ved 6th Street Bridge og Santa Fe.
SØGNING: CONNOR, JOHN
ALDER: 10
RAPSERI HÆRVÆRK
FAR: UKENDT
VÆRGER: VOIGHT, TODD OG JANELLE
Gå ind og ryd op i din svinesti, John.
Dødssyge plejeforældre, hvad?
Jeg er træt af den pokkers unge. Han svarer mig ikke engang.
Let røven og hjælp mig.
Han har ikke ryddet op på sit værelse i en måned.
Mage til katastrofe. Jeg må hellere tage mig af det.
Nu kommer du ind, John. Gør som din mor siger.
Hun er ikke min mor, Todd.
PSYKIATRISK HOSPITAL
Den næste patient er et interessant tilfælde.
En 29 år gammel kvinde.
Med en akut psykose.
De almene symptomer: Angst, voldelighed, paranoia.
Hendes paranoia er temmelig usædvanlig.
En menneskeagtig maskine, "terminator", kom fra fremtiden-
-for at dræbe hende. Og hun tror, at hendes barns far-
-blev sendt for at beskytte hende. Han var også fra fremtiden.
År 2029, hvis jeg husker rigtigt. Og her har vi hende så
Godmorgen, Sarah.
Godmorgen, dr. Silberman. Hvordan går det med knæet?
Fint, Sarah.
Hun stak mig i knæet med min pen for nogle uger siden.
Hyppige flugtforsøg.
Vi går videre.
Lad hende ikke hærge sin stue. Hun skal have sin Thorazin.
-Så er det medicintid, Connor. -Tag den selv.
Du skal være sød. De skal vurdere dig i dag.
Jeg vil ikke have ballade, Dougie.
Det får du heller ikke.
Sæt noget fut i hende!
Sidste udkald, skat.
Sov godt.
-Er du John Connors værge? -Ja. Hvad har han nu gjort?
-Må jeg snakke med ham? -Han er ude med motorcyklen.
-Har I et billede af John? -Ja, ja. Et øjeblik.
-Hvad drejer det sig om? -Jeg har bare nogle spørgsmål.
Pæn knægt. Må jeg beholde billedet?
Ja, da. Her var også en anden fyr, der spurgte efter ham.
En kleppert på motorcykel. Har det noget med det at gøre?
Nej. Der er ingen grund til bekymring.
Tak for hjælpen.
"Indsæt det stjålne kort."
Skynd dig. Det tager for lang tid.
Kortkode 900 ...
-Hvem har lært dig det der? -Min biologiske mor.
Hæv ... 300 dollar!
Kom nu, kom nu!
-Ja! -Det virkede!
Lettjente penge.
Barnemad!
-Er det hende? -Ja.
Hun må være ret sej.
Hun er gakgak. Hun er på Pescadero, en psykiatrisk hospital.
Hun ville sprænge computerfabrikken i luften, men blev anholdt.
Hun er langt ude.
Kom, nu skal vi bruge penge.
Sarah ...
Sarah, vågn op.
Kyle.
-Du er død. -Hvor er vores søn, Sarah?
-De tog ham fra mig. -Han er deres mål nu.
-Det ved jeg. -Du må beskytte ham.
Ja.
Hvad skal jeg gøre? Han tror ikke på mig mere.
-Jeg har mistet ham. -Du er stærkere, end du tror.
Rejs dig, soldat!
Jeg elsker dig, Sarah. Det vil jeg altid gre.
-I lige måde. -Jeg vil altid være hos dig.
Husk budskabet:
"Fremtiden er ikke bestemt. Der er kun den skæbne, vi selv skaber."
-Bliv hos mig. -Tiden er ved at rinde ud for verden.
Gå ikke, Kyle!
Kyle!
Det er som et enormt blitzlys-
-der brænder sig ind gennem mine øjne.
Men jeg kan se alligevel.
Drømmen er den samme hver nat.
-Hvorfor skal jeg ... -Fortsæt.
Børnene ligner brændt papir.
Sorte, ubevægelige.
Og så rammer trykbølgen dem ...
Og de hvirvler væk som vissent løv.
Det er almindeligt at drømme om verdens undergang.
Det er ingen drøm, din idiot! Det er virkelighed.
-Jeg ved, hvornår det sker. -Det føles som virkelighed for dig.
Den 29. august 1997 vil det sgu også føles som virkelighed for dig!
Alle uden solfaktor to millioner får en rigtig dårlig dag.
Du tror, du er i live.
Du er allerede død, alle er døde! Både du og han er døde.
Alt er borte!
Det er dig, der lever i en drøm! Jeg ved, det sker!
Jeg har det bedre nu. Føler mig mere klar.
Ja, din indstilling er forbedret meget på det sidste.
Det har hjulpet at have et mål.
-Noget at se frem til. -Hvad er der?
Du sagde, at hvis jeg havde det bedre efter et halvt år-
-ville du flytte mig til en åben afdeling, hvor jeg kan få besøg.
Der er gået et halvt år. Jeg havde håbet at se min søn.
Jeg forstår.
Vi går tilbage til det, du sagde om de terminator-maskiner.
Tror du ikke længere, de findes?
Jeg ved, de ikke findes.
Du fortalte mig jo, at du knuste en af dem i en hydraulisk presse.
Så havde de fundet beviser.
Så havde de fundet noget i fabrikken.
Tror du ikke længere, at firmaet lagde låg på?
Nej. Hvorfor skulle de det?
Mr. Dyson? Materielteamet skal ...
Materielteamet skal udføre en ny test, mr. Dyson.
Så må du kvittere for "det". Du må kvittere, så de kan få "det" ud.
Jeg er ny her. Er det sådan, at du ved ...
-Hvilket? -Ved du, hvor "det" kommer fra?
Det spurgte jeg også om. Ved du, hvad de sagde? "Spørg ikke".
Godmorgen, mr. Dyson.
Stik nøglen i. Til venstre på tre, to, en ... drej!
-Hvordan har konen og børnene det? -Godt.
Hvad synes du, doktor?
-Jeg har det bedre, ikke også? -Tja, Sarah ... Vi har et problem.
Du er snu. Jeg tror, du siger det, du ved, jeg gerne vil høre.
Du mener ikke det, du siger.
Du prøver bare at flygte igen, hvis du kommer på en åben afdeling.
Du må lade mig se min søn. Jeg beder dig.
Han er i fare. Han er sårbar uden mig.
-Hvis jeg bare må ringe ... -Beklager. Ikke foreløbig.
Jeg må anbefale nævnet, at du bliver her et halvt år til.
Jeg slår dig ihjel, din satan!
Ti ml Pentothal, hurtigt!
-Du ved ikke, hvad du gør. -Bind hende!
Du ved ikke, hvad du gør!
En mønsterborger.
IDENTIFICERET
Han var her for et kvarter siden. Han skulle vist på Galleriet.
Jeg skal lige veksle.
-Kender I John Connor? -Nej.
Kender du ham?
Nej.
-Ikke nu. -En strømer spørger efter dig.
Skrid.
Jeg tror, jeg så ham ...
Ned!
Time out! Stands motorcyklen! Time out!
Du er en terminator, ikke også?
Cyberdyne Systems, model 101.
Det var satans!
Du findes virkelig.
Du er som en maskine indeni, men levende udenpå?
Jeg er en cybernetisk organisme. Levende væv over et metalskelet.
Det er stærkt. Tag dig sammen, John.
Du er her åbenbart ikke for at dræbe mig. Hvad går det ud på?
Min opgave er at beskytte dig.
-Nå? Hvem har sendt dig? -Det har du.
Om 35 år omprogrammerer du mig til at være din livvagt nu.
Det er dybt.
Er den anden en Terminator som du?
Ikke helt som jeg. En T-1000. En avanceret prototype.
-Mere avanceret end du? -Ja. Imiterende polylegering.
-Hvad betyder det? -Flydende metal.
-Hvor skal vi hen? -Væk fra byen og politiet.
Jeg skal hente nogle ting hjemme.
Nej. T-1000 vil garanteret prøve at få fat i dig der.
-Sikker? -Det ville jeg i hans sted.
Todd og Janelle er et par fjolser.
Men jeg må advare dem. Har du 25 cent?
Det er mig, Janelle. Er alt i orden?
-Har I det godt? -Ja, ja.
-Er alt i orden? -Ja, ja.
Det er sent. Jeg var ved at blive urolig.
Kom hjem, så spiser vi sammen.
Der er noget galt. Hun er alt for flink.
-Hvor er du? -Hvad galper køteren af?
Klap i, dit loppecirkus!
Den galper faktisk.
Ville du ikke af med den køter?
Det er sent, John.
Kan han være der allerede?
-Er alt i orden, skat? -Ja.
Er du sikker?
-Hvad hedder hunden? -Max.
Hvad er der med Wolfy? Jeg kan høre, han gør.
Wolfy har det fint.
Hvor er du?
Dine plejeforældre er døde.
Vent lidt. Mener du, at den tingest kan imitere alt, den berører?
Alt, den kommer i fysisk kontakt med.
Mener du, at den kan imitere en cigaretpakke?
-Kun ting af samme størrelse. -Hvad med en bombe?
Våben består af bevægelige dele og indeholder kemikalier.
Så dét går ikke, men objekter af metal går an.
Som for eksempel? - Knive og stikvåben.
Disse billeder blev taget i 1984 af
et videoovervågningskamera på West-Highland-politistation.
Han dræbte 17 politifolk den aften.
Familiefædre.
Børn.
Disse billeder er fra et indkøbscenter i Reseda. I dag.
Vi ved, du ved, hvem han er, miss Connor.
Jeg har jo sagt, at din søn er forsvundet.
Hans plejeforældre blev myrdet. Vi ved, han er indblandet.
Betyder det ikke noget for dig? Er du ligeglad?
Spild af tid. Vi kan lige så godt gå.
Beklager, drenge. Hun fjerner sig mere og mere fra virkeligheden.
Hun kan ikke hjælpe os nu.
Før hende ind på stuen, Douglas.
Kom så, min pige.
Vi var en del i Nicaragua og den type steder.
Hun kendte en gammel marinesoldat. De smuglede våben sammen.
Der var også nogle andre fyre.
Hun ville lære alt, så hun kunne gøre mig til en stor militær leder.
Hun blev taget, og de sagde: "Beklager, men din mor er psykopat."
Alt det, hun lærte mig at tro på, var noget lort.
Jeg hadede hende for det!
Men hun talte sandt.
Hun vidste besked.
Og ingen troede på hende.
Selv ikke jeg.
-Vi må få hende ud. -Nej. T-1000 vil forsøge ...
... at kopiere hende og vente på dig.
-Hvad sker der med hende? -Det kopierede element dør.
Vi må straks derud!
-Nej. Det har lav prioritet. -Hun har høj prioritet for mig!
-Hvad fanden er der med dig? Hjælp! -Det letter ikke vores opgave.
Få den galning væk fra mig!
Han kidnapper mig! Slip mig!
-Hvorfor gjorde du det? -Fordi du bad mig om det.
-Skal du gøre, som jeg siger? -Det er et opgaveparameter.
Bevis det. Stå på et ben.
Sejt. Min egen terminator!
-Alt i orden, knægt? -Skrid, din klovn.
-Gå ad helvede til, din lort! -Lort?
Tag benet ned.
Kaldte du moi for en lort?
Tag ham!
Hvem er lorten nu, din sure sok?
Læg den pistol!
-Væk derfra! -Vi skrider, Gus. Kom nu!
-Du ville dræbe ham. -Klart. Jeg er en terminator.
Hør godt efter.
Du er ikke en terminator mere.
Er du med? Du kan ikke gå rundt og dræbe folk.
-Hvorfor ikke? -Det kan du bare ikke.
-Hvorfor ikke? -Sådan er det bare. Stol på mig.
Nu henter jeg min mor.
Og jeg beordrer dig til at hjælpe mig.
-Er her en Sarah Connor? -Du er lidt sent på den.
De har været i gang en time. Jeg lukker dig ind.
Der kommer dine venner.
-Vil du ha kaffe, Gwen? -Nej, tak. Hvad med en øl?
-Jeg fik "fuldt hus". -Fint, Lewis.
Det må være min lykkedag.
Du brækkede min arm!
Menneskekroppen har 215 knogler. Det var kun en. Rør dig ikke.
AFLØBSRENS EKSTRA GIFTIGT
Hvad skal du?
Hvorfor stopper vi?
Du må love ikke at dræbe nogen.
-Godt, godt. -Sværger du på det?
Løft hånden og sig: "Jeg sværger på ikke at dræbe nogen."
Jeg sværger på ikke at dræbe nogen.
Der er besøgstid fra 10 til 16.
-Hvad laver du? -Du skød mig, din satan!
Han overlever.
Fandens!
-Alle forholder sig i ro. -Luk op eller han dør!
Slip ham!
-Luk op! -Ikke tale om!
Rolig, Sarah.
Det går ikke. Du er ikke morder!
I er døde, alle sammen. Jeg tror på det, så ingen numre!
Luk døren op!
Træk jer!
Eller jeg pumper ham fuld af det her lort!
Rør dig ikke!
-Slip tingesten! -Gør det!
Ind på kontoret, ned på gulvet! Ikke dig! Lås døren op.
Ned på gulvet! Hold den åben!
Tag hende!
Vent, mor!
Hjælp hende!
-Skynd dig! -Han dræber os alle!
Hold hende fast!
Han dræber os!
Er du uskadt, mor?
-Følg med, hvis du vil leve. -Han er her for at hjælpe os.
Hvad foregår der?
Ned!
Ud af bilen!
Her og nu!
Den er tom!
Lad den!
Hold fast!
Klar!
Kør!
-Han er væk. Der er ingen bag os. -Er du uskadt?
-Kan du se noget? -Jeg ser alt.
BILLEDFORSTØRRELSE
-Jeg er uskadt, sagde jeg jo. -Det var dumt af dig at komme.
Du skal tænke dig bedre om!
Du var nær blevet dræbt. Hvad tænkte du på?
Du må ikke risikere livet. End ikke for min skyld. Er du med?
Du er alt for vigtig. Forstår du det?
Jeg var nødt til at få dig ud derfra. Undskyld.
Jeg klarer mig uden din hjælp.
Hvad er der galt med dine øjne?
Ingenting.
Hvad er din forklaring?
-Alt i orden? -Ja, ja.
Lækker kværn.
Pas lige på, du!
Ved du, hvad du gør?
-Jeg ved alt om anatomi. -Jeg tvivler ikke.
-Så kan du vel dræbe mere effektivt. -Korrekt.
Gør det ondt, når du bliver skudt?
Jeg registrerer skader. Informationerne kaldes smerte.
-Hold lampen. Heler sårene? -Ja.
Du må ligne et menneske, hvis vi skal have gavn af dig.
-Hvor længe lever ... varer du? -120 år med denne kraftcelle.
Kan du lære ting, du ikke er programmeret til, så du kan blive ...
Mere menneskelig og ikke bare en tumpe?
Min CPU er en neuralprocessor. Selvindlærende.
Men Skynet har forudindstillet funktionen til "kun læse":
-Man må ikke tænke for meget. -Nej.
Kan vi nulstille funktionen?
Drej de to låsecylindre mod urets retning.
Gør det!
Luk dækslet op.
Træk for at bryde plomberingen.
Godt. Fjern så den stddæmpende enhed.
Nu har du adgang til CPUen.
-Kan du se den? -Ja.
Tag fat i CPUen ved soklen.
Kan du se omskifteren?
Nej!
-Flyt dig, John! -Dræb ham ikke!
-"Den", John. Ikke "ham". -Okej, den.
-Men vi trænger den. -Vi klarer os bedst alene nu.
Men det er det eneste bevis, vi har på fremtiden og krigen.
-Jeg stoler ikke på det. -Han er min bedste ven, ikke?
Du ved ikke, hvordan det er at prøve at dræbe en af dem.
Det er måske vores sidste chance. Så få fart på!
Hvis jeg skal blive en militær leder, skal du høre, hvad jeg siger!
Hvis min egen mor ikke vil, kan man ikke forvente, at andre vil.
Godt, godt. Du kører det løb.
-Var der et problem? -Nej.
Overhovedet ikke.
Har vi lært noget?
Vi må så langt væk fra byen som muligt.
Kør sydpå.
Hold dig under 100 km/timen. Vi vil ikke stoppes.
-Bekræftet. -Nej, nej, nej.
Du må høre efter, hvordan folk snakker.
Ikke noget med "bekræftet". Du skal sige: "No problemo".
Tager nogen pis på dig, siger du: "Rend mig."
Og vil du ag med nogen, siger du: "Hasta la vista, baby".
-Hasta la vista, baby. -Eller "Vi ses, pikhoved."
Hidser folk sig op, siger du: "Slap af". Eller du kan kombinere.
Slap af, dit pikhoved.
-Flot! Du lærer det. -No problemo.
-Har du nogen kontanter? -Er par hundrede.
Du kan få halvdelen. Mor!
Køb noget mad.
Ingen sans for humor.
Og det er en anden ting.
Det nummer er ved at være gammeldags. Du ligner en idiot.
-Smil engang imellem. -Smil?
Ja. Smil. Se.
Hej. Dejligt sted. Hvordan går det?
Gider du lige.
Nå, dårligt eksempel.
Se ham derovre. Det kalder jeg et smil.
Godt. Du vil måske øve dig foran et spejl
Vil du have nogle fritter?
-Skal du have hjælp? -Nej.
-Du er død! -Det er jeg i hvert fald ikke!
Vi overlever ikke, vel?
Vi mennesker, mener jeg.
-I er selvdestruktive af natur. -Ja ... Det er noget lort.
Hvordan bliver Skynet bygget? Hvem er ansvarlig?
Den hovedansvarlige hedder Miles Bennet Dyson.
Hvem er det?
Han er chef for specialprojekterne hos Cyberdyne Systems.
Hvorfor lige ham?
Om få måneder udvikler han en revolutionerende mikroprocessor.
Cyberdyne bliver hovedleverandør af militære computersystemer.
Mandskabet i bombeflyene bliver erstattet af computere.
De flyver helt fejlfrit.
De bygger Skynet. Systemet går online den 4. august 1997.
Det styrer det strategiske forsvar og lærer med geometrisk tempo.
Den 29. august klokken 02.14 opdager Skynet sig selv.
-I panik prøver de at stoppe den. -Skynet forsvarer sig.
-De sender raketter mod Rusland. -Er russerne ikke vores venner?
Skynet ved, at russernes modangreb vil udrydde dens fjender her.
Hvad ved du om Dyson?
-Jeg har detaljerede filer. -Jeg vil vide alt.
Hvordan han ser ud, hvor han bor. Alt.
Miles?
-Skal du arbejde hele dagen? -Beklager. Det irriterer mig.
Det er søndag. Du lovede at gå i vandland med ungerne.
Jeg kan ikke.
Jeg har vagt.
De bliver ellevilde. Det er en neuralprocessor.
Jeg ved det. En neuralprocessor, der tænker og lærer ligesom os.
Det er en superleder ved stuetemperatur.
Andre computere er de rene lommeregnere ved siden af.
Hvorfor er det så vigtigt? Jeg vil vide det.
Jeg bliver vanvittig.
Jeg er så tæt på.
Kom her.
Forestil dig en pilot, der aldrig bliver træt, aldrig begår fejl-
-aldrig møder på jobbet med tømmermænd.
-Dette er den pilot. -Hvorfor giftede vi os?
Hvorfor fik vi børn? Du tænker kun på den.
Men den elsker dig ikke som vi.
Jeg er ked af det.
Vil du ikke være sammen med dine børn?
Af sted til vandland!
Vent i bilen.
Enrique? Estas aqui?
Du er noget nervøs, Connor.
Y tu.
Siempre como culebra.
Det er godt at se dig, Connor.
Hej, Big John! Como te va?
-Hvem er den kæmpe? -Han er god nok.
Det er onkel Bob. Enrique, onkel Bob.
Onkel Bob, hvad?
"Onkel Bob"?
Du er berømt, Sarah. De viser billeder af jer i fjernsynet.
Strisserne leder efter jer som gale.
Jeg kom for at hente mine ting. Giv mig tøj, mad og en bil.
-Vil du også have mine plomber? -Det haster!
I sørger for våben.
En ting kan man sige om mor ...
Hun er ret fremsynet.
Den bedste jeg har. Men startmotoren er gået.
-Kan du nå at skifte den? -Ja. Jeg krydser grænsen i aften.
Du er i fare her, Enriques.
-Se at komme væk i aften. -Ja.
Du er altid velkommen til at komme og spolere mit liv.
Jeg voksede op på steder som dette. Jeg troede, at alle levede sådan.
At alle fløj helikopter-
-og lærte at sprænge ting i luften.
Da mor blev anholdt, blev jeg sat i en almindelig skole-
-hvor de andre legede med Nintendo.
-Er du nogensinde bange? -Nej.
-Heller ikke for at dø? -Nej.
-Har du ingen følelser? -Nej.
Jeg skal være effektiv, indtil missionen er fuldført.
Så er det ligegyldigt.
Jeg skal også være effektiv. "Jeg er for vigtig."
Den klæder dig.
Mors fyre var nogle fjolser.
Undtagen en. Han var sej. Han lærte mig om motorer.
-Hold her. -Mor spolerede det. Selvfølgelig.
Hun ævlede løs om dommedagen, og om at jeg skulle lede verden.
Alle grinede af det.
Skiftenøglen, tak.
-Jeg ville gerne møde min far. -Det kommer du til.
Ja, det gør jeg vel. Når jeg er 45.
Jeg sender ham tilbage til 1984.
Han er ikke engang født endnu.
Det er stof til eftertanke.
Den anden bolt.
Mor og han var kun sammen en nat.
Hun elsker ham stadig, tror jeg. Sommetider græder hun.
Men hun nægter og siger, hun har fået noget i øjet.
-Hvorfor græder I? -Menneskene, mener du?
Aner det ikke, det gør vi bare. Når noget gør ondt.
-Er det smerterne? -Nej, det er anderledes.
Vi fejler ikke noget, men det gør ondt alligevel.
-Forstår du det? -Nej.
Godt gået!
-No problemo. -Hit med labben!
Stik hånden frem.
Godt! Nu er det din tur. Gør det samme.
Fint. Så tager vi en høj.
Og en lav.
Du er for langsom.
Det var en spøg!
Da jeg så John og maskinen, indså jeg en ting:
Terminatoren ville aldrig stoppe. Aldrig forlade ham eller skade ham.
Aldrig skælde ham ud, blive fuld, slå ham eller afvise ham.
Den ville altid være der. Og den ville ofre sit liv for ham.
Af alle de "fædre", der var kommet og gået-
-var denne maskine den eneste, der duede.
I en sindssyg verden var den det fornuftigste valg.
INGEN SKÆBNE
Du kører sydpå med ham. Hun møder jer på den anden side.
Mor! Vent ...
"Ingen skæbne."
"Ingen skæbne, kun den vi skaber selv."
Det sagde min far til hende.
Jeg fortalte ham det i fremtiden, som en besked til hende.
Glem det.
Udtrykket lyder sådan her:
"Fremtiden er ikke bestemt."
"Der er ingen anden skæbne, end den vi skaber selv."
-Hun vil ændre fremtiden. -Ja, det ser sådan ud.
-Dyson. -Ja, det må det være.
Miles Dyson. Hun vil dræbe ham! Vi må af sted!
Det er taktisk farligt.
T-1000 har de samme filer som jeg. Den kan forudse det, vi gør.
-Vi må standse hende. -Dysons død kan afværge krigen.
Har du ikke lært noget? Fatter du ikke, at man ikke må dræbe?
Du er muligvis ligeglad med dit liv, men det er alle andre ikke.
Vi har følelser, vi bliver såret og bange.
Du skal lære det. Det er vigtigt.
-Gå nu i seng, Danny. -Bare lidt endnu, mor.
Det er tiden, Danny. Børst dine tænder og gå i seng.
-Far! -Løb, Danny!
Tag Danny og flygt, Tarissa!
-Rør jer ikke! -I må ikke gøre min far noget!
Ned på gulvet!
-Flyt dig! -I må ikke gøre ham noget!
Ned på gulvet!
Lad drengen være.
Hold kæft, hold kæft! Det hele er din skyld, dit svin!
Din skyld!
Du får ikke lov at gøre det!
For sent!
Se til dem!
Se på mig, mor. Er der sket noget?
Se på mig.
Det var lige før, jeg ...
Det ordner sig. Vi finder på noget.
Det lover jeg.
-Kom du for at stoppe mig? -Ja.
Jeg elsker dig.
-Det har jeg altid gjort. -Det ved jeg godt.
Lige igennem.
Ingen brækkede knogler. Tryk her, så stopper blødningen.
-Hvem er I? -Vis ham det.
Følg med mig, Danny. Vis mig dit værelse.
Hør godt efter.
Dyson hørte på terminatorens historie.
Om Skynet, dommedagen ...
Om alt det, der skulle ske.
Man hører ikke ofte, at en mand har dræbt tre milliarder mennesker.
Han tog det ganske pænt.
Jeg har det dårligt.
I dømmer mig for noget, jeg ikke har gjort endnu.
Hvordan kunne vi vide det?
Netop.
Hvordan kunne I vide det?
Mænd som du konstruerede brintbomben.
Mænd som du opfandt den.
I tror, I skaber noget. Men I ved ikke, hvad det betyder.
At skabe liv.
At føle det vokse inden i en. I skaber død og ødelæggelse!
Vi må være lidt mere konstruktive.
-Vi må jo forhindre det, ikke? -Men jeg troede ...
Ændrer vi det ikke nu? Ændrer vi ikke historien?
Jo. Jeg vil aldrig fuldføre den nye processor.
Jeg stopper på Cyberdyne i morgen.
-Det er ikke nok. -Ingen må fortsætte dit arbejde.
Så må vi knuse alt i laboratoriet. Filerne, disketterne ...
Alt det, der er her.
Det hele. Jeg er hamrende ligeglad.
-Chipsen! -Hvilken chips?
-Fra den anden ... Som dig. -Den første terminators CPU.
Fandens, jeg vidste det!
-De sagde, vi ikke skulle spørge. -De sataner!
Skræmmende avanceret. Den var ødelagt-
-men den gav os ideer. Ting, vi aldrig havde tænkt på.
-Jeg baserede mit arbejde på den. -Den må ødelægges.
-Kan du få os forbi vagterne? -Det tror jeg. Hvornår?
Nu?
Fremtiden havde været så tydelig, men nu var den som en mørk vej.
Vi var på ukendt grund, og vi skabte historie undervejs.
Carl, ikke også?
Jeg har venner på besøg. De skal se lokalerne.
Jeg må have en skriftlig tilladelse til at lukke gæster ind.
Jeg insisterer.
Glem det!
Kysten er klar.
Boksen åbnes med to nøgler. Den anden er i vagtstuen.
Gibbons?
Du må ikke lade receptionen være ubemandet, Gibbons.
Kortet burde fungere.
-Hvad er der? -Den tavse alarm er udløst.
Alle koderne er neutraliseret. Vi kan intet åbne.
-Vi må afbryde. -Nej.
Vi skal gennemføre det.
Begynd i laboratoriet. Jeg åbner den her.
Det er fyren fra indkøbscenteret. Ham og kvinden.
Send alt I har i området.
Min personlige kode til laboratoriet virker måske.
-Det går ikke. -Vi prøver med min kode.
Søg dækning, John!
Gå ikke ind! Branden har udløst halon-systemet!
Vent til gassen har lagt sig.
Brug dem.
Så går vi i gang.
Kalder alle vogne i området.
Indbrud på Kramer Street 2144. Cyberdyne-huset.
Mistænkte nummer 1: Hvid kvinde. Navn: Connor, Sarah.
Flygtet fra Pescadero. Nummer 2: Hvid mand ...
Alle disketterne på mit kontor. Og disketterne på det kontor.
Alting bag mit skrivebord. Og alle processorerne.
Vi sprænger det i luften med CP4.
Må jeg ...?
Hvabehar?
Må jeg låne den tingest?
Jeg har arbejdet på den i mange år.
-Giv mig adressen en gang til. -Kramer 2111.
Mistænke er bevæbnede og meget farlige.
KORTKODE: 7256
7-2-5-6.
Lettjente penge.
Ikke godt!
Hvordan går det?
Tændsatsen er klar. En til. To minutter.
-Hvordan detonerer vi dem? -Med en fjernbetjening.
-Pærelet. Vi har fået selskab. -Politiet?
-Hvor mange? -Hele styrken, tror jeg.
Gå. Jeg afslutter her.
-Jeg tager mig af politiet. -Vent! Du svor.
Stol på mig.
Du i vinduet! Smid dit våben og læg hænderne på hovedet!
ANTAL DRÆBTE: 0.0.
Vi drejer dem til venstre samtidig. En, to, tre, drej!
Når den skal ud, skal du ...
Nu har vi krammet på Skynet.
-Er du klar? -Klar.
-Så er det afgang. -Her. De vil bruge gas.
Gå i krig med dørene. Giv mig detonatoren, Miles.
Hun kan ikke komme ud!
Jeg ved ikke, hvor længe jeg kan holde den.
Tilbage, kom ud!
Den rene krigszone!
TRUSSELSPROGNOSE
Luk øjnene!
Bliv her. Jeg kommer tilbage.
Læg dig fladt på gulvet!
Ned!
Skyd ham!
Hold den.
Kom ud.
Bliv under vestene uanset hvad der sker!
-Helikopter! -Det er ham.
Ned!
Fandens! Skete der noget?
Vi må ud herfra.
Tag geværet.
Er du kommet til skade?
FLYDENDE KVÆLSTOF
Kom nu, mor.
Vi skal bruge din bil.
-Jeg bløder kraftig! -Pres såret sammen.
Brug det.
Han nærmer sig!
-Hurtigere! -Den kan ikke køre hurtigere!
Jeg kan løbe hurtigere!
Højre side!
-Tag rattet. -Hvor skal du hen?
Tag afkørslen!
Hold dig fast!
Stop ikke!
Lige frem!
Væk!
Kom ud!
Hasta la vista, baby.
Vi har ikke meget tid.
Kom.
Vi må væk herfra!
Hurtigt!
Denne vej.
Nej, det er for varmt. Vi må vende.
-Løb! -Nej, vi må holde sammen!
Stik af!
Gå!
SØGEMODUS
Grib kæden!
Kom nu, mor!
Kald på John.
-Nej! -Jeg ved, det gør ondt.
Kald på John.
Gå ad helvede til!
OMKOBLING RESERVEKRAFT
John!
John! Hjælp mig!
Hjælp mig.
-Flyt dig, John! -John ...
Skyd!
Kom op med dig!
Jeg trænger til ferie.
-Er den død? -Udslettet.
Smelter den?
Ja. Smid den væk.
Og chipsen.
Det er forbi.
Nej.
Der er en chips til.
Den må også ødelægges.
Jeg kan ikke udslette mig selv.
Du må sænke mig ned i det flydende stål.
-Jeg beklager, John. -Nej! Det ordner sig. Bliv hos os!
-Jeg må væk. -Nej, lad være!
Jeg må forsvinde, John.
-Vent, du må ikke gøre det! -Beklager.
-Lad være, du må ikke gå! -Det må slutte her.
Jeg beordrer dig til at lade være!
Jeg beordrer dig!
Nu forstår jeg, hvorfor I græder.
Men det er noget, jeg aldrig kan gøre.
Farvel.
Den 29. august 1997 kom og gik.
Der skete ikke meget.
Michael Jackson blev 40.
Det var ikke en afregningens dag.
Folk gik som altid på arbejde.
De grinede, skældte ud, så fjernsyn og elskede.
Jeg ville allerhelst have taget fat i kraven på dem og råbt ad dem:
"Fra i dag er hver eneste dag en gave,
udnyt den!"
I stedet for drak jeg mig fuld.
Det er nu 30 år siden.
Men for mig eksisterer den mørke fremtid, som aldrig indtrådte, stadigvæk.
Og det vil den også fortsætte med at gøre, som eftervirkning af en drøm.
Johns kamp ser anderledes ud, end man havde forudsagt.
Hans våben i Senatet er udtryk for
almindelig sund menneskeforstand
og håb.
Mit snørebånd, bedstemor!
Er det godt sådan? - Tak, bedstemor.
Den luxus at have et håb kan jeg takke Terminator for.
For hvis en maskine forstår livets værdi,
så kan vi måske også.